Har du lagt dig, David?
Ja, det har jag.
Bra. God natt. Jag älskar dig.
Jag älskar dig.
SUNNY SHORES ÅLDERDOMSHEM
... för St Petersburg och Tampa då vi närmar oss heltimme.
Jag gratulerar Thelma Miller från Orient Park.
Hon var den åttonde personen som ringde in igår och vann 225 dollar
i vår Pengar-vi-minns-jackpot. Idag kan det vara din tur!
Oj, som det ser ut.
Här, Alma. Din shoppingvagn.
- Vilken röra. - Ställ den här.
- Ex-Lax. Var är mitt laxermedel? - Min värmedyna.
Här, Bernie. Hoppas du mår bättre.
- Ta inte det skräpet, ät sviskon. - Jag tar båda.
- Det var allt. - Rose, jag tror att den här är din.
Åh, tack. Jag är Rose Lefkowitz. Jag tror inte vi har träffats.
- Det är Ben. - Trevligt att råkas.
Hon minns vem jag är och vem hon själv är, så vi klarar oss. Nu går vi.
Stackars Rose, hon blir bara sämre.
Då börjar vi.
Då vickar vi till vänster, Sen vickar vi till höger
Sen en twist utan brist
Böj benen, känn scenen
Det kallar vi att dansa
- Säg efter mig. - Det kallar vi att dansa!
Sätt igång. Mycket bättre.
Kom igen, mina damer. Rör på fötterna.
Bra, flickor. Det är jättebra.
Jag såg på det men somnade, så jag vet inte hur det...
Skaka på axlarna och släpp loss
En suzy-q är bra för oss
Det kallar vi att dansa!
- Säg det igen. - Det kallar vi att dansa!
Hej, Art! Art!
Kom hit. Här behövs några riktiga karlar.
Om vi ser några, så skickar vi hit dem.
Sätt igång.
En gång till. Då vickar vi till vänster...
- Tänker du lägga in en stöt där? - Har jag redan gjort.
Har du gjort det med henne?
Du är äcklig.
Det har du alltså inte?
- Va? - Jag sa, så då har du inte.
- Här har du, Pops. - Ben!
- En, sa jag ju. - Lev farligt.
- Smyger ni fortfarande in på det där stället? - Japp.
De har inte smält än. Fint.
Okej, få en bår under honom. Ta pulsen och blodtrycket. Jag ansluter.
- 80 över 50. - Fortsätt trycka.
- Klara. - Kör!
Finns det puls eller blodtryck? En gång till. Kör. Finns det nån puls?
- Ingen puls. - Blodtryck?
- Inget blodtryck. - Då ger vi upp.
Ja, vad har du att berätta?
Berätta vad?
Doktorn. Du var hos doktorn. Vad sa han?
Det är inga problem. Allt är bra.
Du, vänta lite. Stanna där.
Det är mig du talar med.
Du var för helsike hos doktorn. Vad sa han?
Läkare vet inte allt.
En del anser att läkare inte vet nåt.
Mina herrar, uppdraget är utfört.
- Bara vattnet inte är för kallt. - Vill du ha det tempererat?
Kanske en badvakt?
Tja, marinsoldaterna har landstigit.
Och flottan har anlänt.
- Jösses, det är kallt. - Det stämmer.
Grabbar, så här ska man leva.
Det får dina gamla ballar att skrumpna.
En jävligt taskig dag till sjöss, eller vad säger ni grabbar?
- Du är kass. - Jag? Lägg av.
- Man vet aldrig vad man hittar där ute. - Här har du hälften pengarna.
Hälften? Vad då "hälften"?
Bonner, kan jag få mina satans pengar nu?
Jag har dem här. Kan du vänta ett ögonblick?
Om du inte betalar nu, lägger du inte till här.
Hör på. Jag vill inte ha bråk, men jag tar inte hälften.
- Bra. Ge hit det. - Håll dina fingrar borta!
Försvinn från min båt. Ge dig iväg. Otroligt.
Och ta med dig din löjliga badhandduk.
De här turisterna är otroliga.
Killen spyr på däck, fångar ingen fisk, och betalar hälften.
- Jag behöver en öl. Vill du ha nåt? - Lossa förtöjningen.
Nej, vänta! Rör inte förtöjningen.
Här har du, din blodsugare. Nu har jag inget kvar att leva på. Luspank.
Lägg av, Kirk. Du tänker väl inte ta alla pengar jag har?
- Jag kan väl få behålla 5 dollar? - Helt uteslutet.
Fan! Lägg av. Du får ingen glädje av de pengarna.
- Får jag tala med dig? - Det lovar jag!
- Hoppas du kan sova gott i natt. - Jag sover som ett litet barn.
Helvete!
Vi skulle vilja hyra din båt.
- Vad vill ni? - Vi vill hyra din båt.
Vi vill hyra din båt i 27 dagar.
Om det inte är för lång tid.
Nej. Ja!
Verkligen? 27?
Det är mitt lyckotal. Herre jäv... jösses.
Hej. Jack Bonner. Goddag.
- Hej, Jack. Jag heter Walter. - Hej, Walter. Följ med.
Se er omkring. Båten har åtta sovplatser, så ni får gott om plats.
Har ni en latitud och en longitud, hittar jag dit.
- Och om inte, hittar jag dit ändå. - Vi vet ett bra dykställe. Vi har en karta.
Kanon.
Vi kan ju diskutera priset senare.
Dörren glider fram och tillbaka. Den kanske behöver smörjas.
Jag har inte dammat på ett tag, men jag ska städa upp, en riktig storstädning.
Om man tittar noga, hittar man alltid skavanker.
Jag är en rutinerad dykare, guide och djuphavsfiskare...
Som kommer äta i kväll. Ja!
I köket! Du är i köket.
Och min mor gick ut på verandan och hon skrek...
- Nu räcker det, Rose. - "Sluta reta din syster!"
- Hej, morfar! - Här är den lilla grabben.
- Kom du raka vägen hit? - Det är torsdag.
Han kan vårt program.
- Hej! - Här har vi David.
Han är alltid här. Har grabben inget hem?
Bernie! Hans föräldrar är skilda och hans mamma arbetar...
Jag är föräldralös. Är det något jag drar nytta av?
Vi ska gå och simma sen. Vi kan ta med oss en liten grabb.
Vi kanske till och med har ett par badbyxor åt dig.
- Jag har mina på mig. - Oj, flottan behöver karlar som dig.
Fastigheten har varit indragen i en rättslig tvist i över tre år.
De vill förstås helst sälja. De är inte intresserade av långtidsuthyrning.
Vi vill bara hyra stället i 26 dagar. Och vi tar det i befintligt skick.
Vi är kusiner. Vi gillar att semestra anspråkslöst tillsammans.
Har vi bara en pool, så har vi allt vi behöver.
7500 dollar i månaden, plus poolskötaren och fasta utgifter.
Vi behöver ingen poolskötare.
Jag sköter det hellre själv. De använder för mycket klor. Mina ögon är väldigt känsliga.
- Åh, men de är fina. - Tack.
Klubblokalen har stängt, grabbar.
Tja, de kanske ger oss tillstånd att använda poolen.
- Vi kan erbjuda oss att betala. - Det är inte kul om vi har tillstånd.
Här är sjökortet jag berättade om.
Vi befinner oss ungefär här.
- Jag vill till den här förkastningslinjen. - Är det land? Vad är det här?
Det är en konturkarta över havsbottnen.
- Värmekänslig karta. - Jag har sett såna.
- Det är en helt ny utveckling. - Japanerna har dem.
Helt riktigt. Japanerna har utvecklat dem.
Vi åker rakt söderut längs den här linjen,
tills vi når slutet på förkastningen.
- Har du förstått? - Ja, jag har varit där i krokarna.
- Du kan behålla den. - Okej. Gå och fixa lite läsk och mackor.
- Tack, Jack. - Okej.
Då börjar vi med rad tre.
- T-O-Z. - Och nästa rad.
L-P-E-O.
Försök med nästa rad.
K-O-C...
K-O-C-F-E.
Har ni ett par glasögon till?
Jag behöver inte fler glasögon. Det här är mina glasögon. Jag kan läsa utan problem.
Fortsätt du att peka.
Nästa rad.
- Kan ni se nåt på den raden? - Nej.
Men, unge man, tänk på att vägskyltar görs inte så små.
Jag kan se vägskyltar.
Okej.
Jag tycker att det är orättvist. Jag har kört hela mitt liv och aldrig varit med i en olycka.
Jäklar. Hur går det med flickvännen?
Hon är inte min flickvän. Hon bara följde mig hem en dag.
Jag gillar henne inte alls.
Jaså, det gör du inte?
- Hej, pappa. - Hej, gumman.
Hej, mamma.
- Vill ni gå ut och äta? - Ja!
Inte italienskt. Det fiser jag av.
Okej, jag hämtar mamma.
En dag måste du skaffa dig en kompis i din egen ålder.
Jag gillar inte ungar i min ålder. Jag är hellre med er.
Klart att du hellre är det. Ingen stress och vi skämmer bort dig.
- Jag oroar mig mer än andra ungar. - Jaha, verkligen?
Ditt problem är att du tänker för mycket, då blir man bara rädd.
Vet du vad, morfar, du har rätt. Jag blir ofta rädd.
Ingen tycker om att bli rädd.
Var försiktig. Delfinerna verkar ganska pilska.
- Den är rätt stor. - Japp, rätt stor.
- Behöver ni hjälp? - Nej, tack. Vi klarar oss.
Ursäkta mig.
- Vad fan är det för något? - Vem bryr sig?
Jag slår vad om att de är knarklangare. De har väl plockat upp en sändning till havs.
- Det kan hända. - Ska vi ange dem?
Nej.
Kors, om våra nya grannar gör sånt,
får jag inte dåligt samvete av att smyga till deras pool när de är ute.
- Är det inte farligt? - Vad ska de göra, anhålla oss?
- Se på oss. Tre harmlösa gamla gubbar. - Vem vet vad de är för slags människor?
Jag minns inte när jag sist tog en risk.
Ben har rätt. Jag är med.
Vad fan då?
Titta på det.
Vattnet är riktigt varmt.
Vad är det för något?
Hörde ni!
De gör mig nervös.
Om Ben Luckett hoppar från Empire State Building, hoppar du också då?
Jag har min stolthet.
- Jag mår bra. - Jag också.
Du ljuger väl inte?
För guds skull, det är sant!
Varför skulle han inte må bra? Jag mår fantastiskt!
Jag klarar allt!
Jag brinner av kärlek
Bara för att du är nära
Kolla in honom. Han kommer att jaga brudar tills snoppen trillar av.
Jag är för gammal för sånt.
- Ålder är inte allt. - Nej, nej.
- Det sitter här uppe. - Javisst, visst.
Inte bara där uppe, polarn. En del sitter här nere.
Vilken råkar vara hård som sten.
- Du också? Har du också fjong? - Maxifralla. En mus kan inte rubba den.
Jag trodde bara det var jag.
Vi brinner av kärlek
Bara för att vi har det
Är du trött?
Är inte du?
Jag är klarvaken.
- Är något på tok? - Ingenting.
Art! Det är sent.
Är allt bra?
En förtrollad kväll
Kanske du ser en främling
I andra ändan av ett fullsatt rum
- Vad sägs om lite godsaker, flicka lilla? - Ben!
Ben!
Pong.
Tre. Vit drake.
Varför är alla så tysta idag?
Ni verkar vara i en annan värld.
Jag tänkte bara för mig själv.
Jag också. Jag bara funderade.
Jag mår så bra idag, jag kan inte beskriva det.
Joe?
Då går vi!
- God morgon! - God morgon.
Ursäkta mig.
- Tror ni att det är kokain i poolen? - Kanske.
- Tänk om vi tar en överdos? - Ja, vi får hålla koll på varandra.
Jag kollar honom, du honom och du mig.
Utmärkt.
Hej.
Hej. Ni har täckt över grejerna ordentligt.
Ser lufttätt ut.
Jag kan inte tala om vad som finns i dem.
Jag är kaptenen.
Formellt sätt måste jag veta vad det är.
Men det vi gör ska hållas hemligt.
Kitty, jag svor en ed.
En ed! Den förbjuder mig till och med att avslöja era namn.
Kör till, jag ska berätta. Men de andra får inte veta att jag har berättat.
De måste tortera mig. Inte mycket, men lite.
Nerita peleronta.
- Ner... vad då? - Nerita peleronta.
- Vad är det? - Det är gigantiska musslor.
De är oerhört sällsynta. De ska till iktyologimuseet i Orlando.
Åh, verkligen? Ja, jag har funderat på att åka dit.
Hörde att det är ballt. En massa fisk.
Jack!
Herregud. Jag tror foten är bruten. Jäklar!
- Jag hjälper dig. - Lite is. Något att kyla ner med.
- Jag får se. - Rör den inte.
- Jag kan hjälpa dig. - Nej, nej!
Det känns skönt.
Det är otroligt.
- Kitty, är du gift? - Nej.
- Nåt förhållande? - Nej.
Kom igen.
De där killarna ser så bra ut.
Kanske inte Walter, men... Är du inte ihop med nån av de unga killarna?
Jag är inte ihop med nån.
Okej.
Vi kan väl gå ut tillsammans nån gång.
- Det är nog ingen bra idé. - Varför inte?
- Jag är inte som kvinnor du känt tidigare. - Det är bara bra.
Du gör mig väldigt nyfiken på dig.
Kan jag berätta nåt mycket personligt?
Jag kan hålla en hemlis. Jag berättar inte. Inte ens för våra barn.
Hör på, jag vet inte vad du tror.
Om du tror att jag bara är ute efter ett ligg, så är det helt fel.
Jag vill bara lära känna dig som människa.
Okej. Då ses vi imorgon.
Va?
Ja, jag har också lite att göra.
De har inte gett dig nån annan behandling på hemmet?
Inget alls, doktorn.
Ja, jag måste säga att jag har aldrig sett något liknande förr. Det är...
Tja, det är ett mirakel. Den har helt gått tillbaka.
Underbart att se dig erkänna att du hade fel.
- Ska vi bryta arm? - Nej!
Vad sägs om det?
DANS - SYDSTATERNAS BÄSTA LUFTKONDITIONERADE DANSSALONG
DÄR DANS ÄR EN NJUTNING
- Alma kommer inte att tro det. - Har du dem?
Kom så går vi.
Jag antar det är ett tecken på välvilja.
Jag antar det är tecken på mentalsjukdom.
Åh, Bernie, det här trodde jag aldrig. Vilken överraskning.
- Jag vet inte hur man gör. Jag köpte den inte. - Den är vacker.
Tack, mina damer och herrar. Nu börjar vår andra dans.
Vår första låt är en version av "Dancing in the Dark".
Nu ska vi inte slösa med tid.
- Vi kan väl dansa? - Va? Jovisst.
Åh, Bernie, Bernie, Bernie, vad ska jag göra med dig?
Jag vet inte vad jag ska göra med dig.
- Tja, du ska inte dansa med mig. - Naturligtvis inte.
- Grattis på födelsedagen. - Tack.
- Du är fantastisk på att dansa. - Det tycker jag.
Jag är så lycklig, Bess.
Allt har gått så fort.
- Menar du igår natt? - Nej, nej. Natten var fin.
Fin?
Mer än fin, underbar.
Jag menade överhuvudtaget.
Tja, överhuvudtaget, tycker jag att vi har det underbart.
Ja, det har vi.
Kommer du att älska mig när jag inte orkar mer?
Självklart. Jag älskar dig nu och du orkar inte.
Du är en allt en pina.
"Det blir problem i insprutningssystemet om..."
Vad gör den här?
Har du blivit en jävla smygtittare, Bonner?
Det är pinsamt.
Herre jösses!
Titta...
Vad är det, Jack?
Hon är inte normal.
Hon är mycket onormal.
Kom igen, kom igen...
För helvete.
Kom igen. Starta. Kör. Kom igen!
Jag har hyrt till alla slags människor. Alla möjliga. Alla raser. Kom igen...
Alla nationaliteter. Alla religioner.
Åh, herregud, det är inte möjligt! Den startar inte!
Åh, herregud.
Det är... svårt att veta vem man kan lita på. Eller hur, Jack?
Åh, herregud! Herregud!
Jag är i vattnet, långt från land.
Det är natt.
De har min båt. Helvete.
Åh, herregud!
Kul att se dig igen, Jack. Ta min hand.
Rör mig inte. Håll er borta!
Håll er borta!
Åh, nej. Lägg ner handduken.
Lägg ner handduken och gå bakåt, snälla.
Du är upprörd över vad du såg, men lugna ner...
- Jag vill inte lugna mig! - Låt oss förklara.
Jag vill inte veta.
Försöker ni äta mitt ansikte, eller ta över min kropp,
kommer ni att ångra er. Det ska ni få ångra!
Äta ansikte, Jack?
Det känner jag inte till. Är det en delikatess?
Nej. Glöm att jag sa det.
- Säkert att jag inte ska testa det? - Absolut.
Walter, Jack är vår vän. Eller hur, Jack?
Vän! Helt rätt. Vän. Till 100 procent. Jag är er vän.
Det har jag alltid velat vara, er vän.
- Vi är skyldiga dig en förklaring. - Ni är inte skyldiga mig nåt.
Ni är inte... Inte ens för båten. Helt säkert, den är gratis.
Klart att vi betalar för båten. Vi är hederliga.
Klart att ni är hederliga! Har jag sagt att ni är ohederliga?
Jag sa att ni kom från en annan planet. Men en hederlig planet.
Jack. Jack, sitt ner.
- Jag vill inte sitta. - Jack, sitt!
Jag vill att du lyssnar noga.
Vi är antareaner och kommer från en planet som heter Antarea.
Det är ungefär vad jag trodde.
Vi hade en bas här för 100 århundraden sen, innan den första nivåförskjutningen.
Jag tror att det är bäst om jag inte vet.
Vi lyckades evakuera alla utom markpersonalen.
- Markpersonal? - Nu är vi tillbaka för att hämta dem.
Jösses. Jag trodde jag hade upplevt saker. Inget liknande har hänt mig tidigare.
Du kan ange oss.
Eller göra något annat för att ställa till problem för oss.
Men tro mig, vi kommer att få tillbaka våra vänner.
Det enda som kan hända är att vi måste hyra nån annans båt.
Jag blev kvarglömd en gång. Det var på Coney Island. Jag var nio.
Inte lätt för en nioåring. Till sist kom mina föräldrar och hämtade mig.
Självklart. Nu har vi kommit tillbaka.
- Ni har kommit för att hämta era vänner? - Just det.
Jack, det är det viktigaste vi nånsin gjort.
Ni kommer väl inte att skada mig, Walt?
Allt vi vill är hämta våra vänner och ge oss av.
Och åka...
Ja.
Kör till.
- Inget av det här är väl dåligt för Amerika? - Givetvis inte.
Va fan, jag är med.
Det... Det här är otroligt.
Inget trillar väl av?
Nej.
- Kom nu, Mr Lefkowitz. - Du kommer att älska det.
- Du blir som en ny människa. - Jag ska bara titta.
- Jag lovar inte att ta ett bad. - Det är bra. Titta bara.
Hursomhelst, här begås just nu ett brott.
Inte av mig, eftersom ni bär mig.
Oroa dig inte, Bernie. Vi tar ansvaret.
Ansvar? Om jag trillar och bryter höften, finns det ingen att stämma.
- Det är varmt och skönt, Bernie. - Det är stenblock.
Vad gör stenblock i en pool?
I ett hav, okej, där förväntar jag mig att se massor av stenblock.
Men i en pool? Nej.
Fega, fega sill!
Klarar inte det vi vill!
Kom igen, Bernie.
Det är Joe... Joe tar täten...
Kom igen! Kom igen, flottan! Heja!
Kom igen, klena gamla gubbar! Hugg i, heja, heja!
Vi ses imorgon.
Grabbar? Grabbar, kolla!
Nån kommer. Bäst vi sticker.
Vi måste härifrån. Kom igen!
- Kom igen. Rör på er. - Skynda på. In här.
- Ur vägen! - Sätt fart!
- Jösses! - Sätt fart!
Kom igen, öppna den satans dörren.
Vi sticker! Spring, spring!
Jag sa att ni inte borde gå dit.
Ni måste göra nåt. Det finns saker från yttre rymden i huset intill.
Fortsätt bara att andas in syret. De åker säkert tillbaka till sin egen planet.
- Ring polisen. - Hör på.
Jag ringer inte snuten för att några gamla stofiler har sett rymdvarelser.
Om min man säger att han såg rymdvarelser, så gjorde han det.
- Ring polisen för helvete! - Okej.
Ring polisen.
De måste ha kokat ihop den här galna historien för att skydda sig själva.
Rymdvarelser, säger du? Det är underbart. Ja, med lite tur vi blir alla så gamla en dag.
Ja, vi får kila över till hemmet och reda ut saken.
Var inte för hård mot dem. Tala bara om för dem,
att bara de lämnar oss i fred gör vi ingen polisanmälan.
- Vi ska hålla dem på rätt sida av stängslet. - Tack.
För all del. Hej då.
Tja, jag antar att vi inte borde vara för angelägna.
Vi var lyckligare innan vi kände till den.
Bess tycker vi ska vända oss till skandalpressen.
De betalar för den här sortens historier.
Jag önskar att jag vågade gå in.
För sjutton, jag önskar att jag inte kände till stället.
- Vad är klockan? - Lite över fyra.
Jag ska tala med honom. För fan, det här är löjligt.
Hej, Walter.
Ja, jag är inte förvånad över att se dig.
Det finns något i poolen som en av våra vänner behöver.
Faktum är att vi har nytta av det allihop.
Vi bryr oss inte om vem ni är, var ni har varit eller vad ni sysslar med.
Vi behöver verkligen poolen.
Hör på, Ben, jag vet att du bara försöker hjälpa ditt folk.
Jag försöker hjälpa mitt.
Du förstår, min vän Joe Finley, han har cancer.
Jag försöker rädda hans liv.
Jag försöker rädda 20 liv.
Och jag börjar få ont om tid.
Inte en jävel behöver veta att vi är i poolen.
Vi är bara några gamla gubbstruttar som plaskar runt. Vem skulle känna till det?
Vart tionde eller elfte årtusende, begår jag ett fruktansvärt misstag.
Det sista var när jag valde vad ni kallar Atlantis till vår bas på jorden.
Alla andra sa använd nordpolen. Jag sa "Nej, för kallt."
Att det kunde sjunka föll mig aldrig in.
Du tänker väl låta oss använda poolen?
Ni rör väl inte kokongerna?
Nej. Nej, jag lovar.
Använd poolen.
Tack. Tack!
- Jag tror inte på struntet om rymdvarelser. - Tror du inte på din man?
- Nej. - Jag tror på Joe och jag är rädd.
- Jag tror inte på det men är ändå rädd. - Jag är bara mindre lättlurad än du.
Mary, hur vågar du! Jag har mer sunt förnuft än vad du nånsin haft.
Damer, damer. Nu går vi dit och tittar själv. Kom nu.
Kör till. Låt oss träffa rymdvarelserna.
Jag gillar inte att gå bort utan kakor eller lite sötsaker.
- Vi ska åka hem. - Lägg av, Bernie.
- Vi har tillstånd. - Det där människorna är inte folk.
- Jag vill inte ha med dem att göra. - Äh, håll käften.
Ni leker med elden där borta.
Jag är amerikan. Jag tror på det här landet.
Jag funderar på att anmäla det hela. Kom nu, Rose.
- Sluta nu. - Vadå?
- Sluta tänka på dig själv. Vi gör det för Joe. - Joe?
Står Joe över lagen? Gör nån av oss det?
- 1948 kom Dutch Schultz in i min affär. - Bernie. Bernie, håll käft!
- Låt mig tala om vad Dutch sa. - Bernie!
Om du inte vill göra det för Rose eller din egen skull, så låt bli.
- Men om du sabbar för oss... - Hota mig inte, Joe.
Bernie, snälla. Låt henne få följa med oss. Bara en gång.
Nej. Aldrig. Rose och jag kommer aldrig sätta en fot där igen.
Naturen gav oss våra kort och dem spelar vi.
Nu, i slutet av spelet försöker ni plötsligt att blanda leken igen?
Åh, kom Rose. Kom så går vi.
Har nån ångrat sig?
- Inte jag. - Jag är också amerikan.
Jag var i flottan. Jag ser inget fel i det.
Då kör du. Jag har inget körkort.
BOKEN OM MÖTEN MED RYMDVARELSER
Kommer utomjordingarna att visa sig?
Hej, Pills! Kom in!
Hej, Pillsbury. Läget, polarn?
Du kommer gilla Pillsbury. Han är en bra karl.
Adios, Pillsbury!
Okej. Då börjar vi här.
P-E-Z-O-L-C-F-T-D.
Sir, vilken rad läser ni?
Den nedersta. Vi har lite bråttom, okej?
Titta, titta! Vi måste gå in på nattklubben.
Hej, farfar.
Kolla in gamlingarna.
Lämna dansgolvet, farfar.
Hej, Pops.
Jag vill tala med er två.
Det ryktas i korridoren att ni har hittat nån form av föryngringskur.
Vadå föryngring?
- Ni vet vad jag talar om. - Nej, det vet vi inte.
- Jag önskar vi kunde hjälpa dig. - Brukar din fru klättra i träd?
- Det gör hon emellanåt. - Mycket sällan.
Det stämmer.
När jag är med dig, mår jag fantastiskt bra.
Verkligen bra. Får jag dig att må bra?
Det händer.
Händer det att du vill göra nåt åt det?
Tja, inte på det sätt du tänker dig.
Jag menar, jag kan inte.
Helt klart.
Klart.
Hur uttrycker antareaner...
ömhet?
- Vi delar med oss av oss själva. - Okej!
Vill du pröva på det?
Det är mycket tillfredsställande.
Rör mig inte.
Inte röra dig? Varför inte?
Okej. Jag ska tala om sanningen. Du är inte min första antarean.
- Inga namn, men... - Jack, gå till andra sidan av poolen.
Du tar väl inte av dig din hud, jag gillar när kvinnor har hud.
Om det här är förspel så dör jag.
- Tre strikar! - De ställer upp käglorna och jag fäller dem.
Vet du en sak? Du var jätteduktig.
Jag har bowlat med många kvinnor. Du har talang.
Du verkar leva livet. Jag gör det.
Du kommer aldrig bowla så bra igen så länge du lever.
- Var inte så säker. Jag kanske blir proffs. - Visst.
Vad gör vi nu? Vi kan ha fest.
En fest. Det röstar jag för.
Du tar med varmkorv, och jag tar med bröd!
Hej. Hej, hej!
- Hej, hej, hej! - Vad?
Titta på er. Det här är ett stort misstag.
Vadå? Vadå misstag?
Jag lovade Walter att vi skulle hålla det hemligt, och se på det här.
Åh, nu ska vi inte har för kul.
Kom ihåg att vi är gamla, gamla, gamla...
Inte jag. Jag ska njuta av allt.
- Vart åker vi nu, Ben? - Hem.
- Äh, kom igen. Lev lite. - Joe. Allihopa. Nu åker vi hem.
- Men jag vill inte hem än. - Kom igen, nu åker vi.
- Vad är det som händer? - Jag följer med dig, Joe.
Nej, åk du hem. Jag går och tar ett par glas.
Kan du ta den här åt mig?
Så, god natt, olyckskorpar.
Jösses, snacka om glädjedödare.
Jag klarar mig.
- Jag fattar inte hur jag kunde. - Jag har alltid gillat choklad.
Jag ska försöka att inte spilla på dig ikväll. Jag lovar inte, men jag gör mitt bästa.
Alma...
- Det är poolen. - Det är inte poolen. Det är inte vattnet.
Det är inte första gången.
- Alma, du överdriver. - Jag visste alltid.
Jag låtsades vara dum och det var jag. Men det är du som är dum.
- Vi har haft det så bra ihop. - Inget har förändrats...
Gå hem, Joe. Gör dig inte löjligare än du redan är.
Jag är glad att du får leva, Joe. Men jag måste också leva.
Joe, försök slappna av.
Vad sägs om att gå och simma?
Ja, visst.
Poolen! Poolen! Kan ni inte tänka på nåt annat?
- Om ni följer med, så mår ni bättre. - Vi vill inte. Vi tycker om hur vi mår.
Hon behöver det, Bernie.
- Vi diskuterar det senare. - Det finns inget att diskutera!
Du är envis. Du är den räddaste man jag träffat.
- Jösses, jag behöver inte lyssna på dig. - När du sitter vid det här bordet måste du!
Du tycker att du är i fin form, Finley. Nu är ditt äktenskap obotligt sjukt.
- Du är en gammal skitstövel. - Gammal är jag. Jag vill inte bli ung igen.
Ditt liv är en soppa på grund av den där ungdomskällan, jag skiter i hur frisk du är!
- Sitt ner, dumskalle. - Vi vill inte veta av poolen!
Ni kan behålla er jävla ungdomskälla för er själva!
Inte konstigt att din fru inte har nytta av dig.
- Jag ska döda den jäveln. - Joe!
Joe! Joe! Joe!
Det är huset intill. Det är i poolen där, va?
- Till poolen! - Ur vägen!
Vad är...
Herregud! Vad ska vi göra? Ben...
- Snälla, gå upp ur poolen. - Sätt fart. Allihopa!
Sätt fart. Upp därifrån.
Sätt fart, upp ur vattnet! Upp!
Ni gör olaga intrång!
Sluta!
Ut allihop!
Ni har ingen rätt att vara här. Ni gör intrång.
Lägg ner kokongen.
Jag sa, lägg ner kokongen!
Lägg ner den.
Jag ringer polisen. Ut härifrån. Ut!
All tid det tog att skapa livskraft i poolen
och nu är allt liv helt utsuget.
Jag kommer inte att kunna ta dem tillbaka.
När Max såg mig i tröjan med pälskrage och elfenbensknappar,
sa han "Rose, var fick du tag i den tröjan?"
Jag höll tyst.
För jag visste att du hade stulit den.
Men du stal den åt mig.
Max stal aldrig nåt åt mig.
Han gjorde aldrig nåt så vackert som den pälskragen.
Max kunde inte göra nåt med sina händer.
Förutom tafsa på mig.
Men du bad om tillåtelse för att pussa mig på kinden.
Att göra slut med Max var det bästa jag gjort.
Åh, Bernie...
Dags för din medicin. Jag hämtar den.
Här har du.
Rose.
Rose? Sover du?
Förlåt mig.
Kan du hjälpa mig?
Jag måste göra nåt för henne. Hon...
Poolen fungerar inte längre. Det är för sent.
Jag ger dig allt jag äger.
Jag är ledsen, Bernie.
Jag önskar jag kunde hjälpa dig. Men det är för sent.
Rosie?
Åh, Rosie...
- Hej, Ben. - Walter.
Jag trodde att ni redan hade gett er iväg efter det som hände idag.
Jag kom för att tala om hur ledsen jag är.
Vi svek dig och jag är verkligen ledsen.
Jag har aldrig upplevt smärtan...
och sorgen då nån dör.
Aldrig har nån nära mig dött.
Walter, de där sakerna här ute.
Kan ni ta dem med er hem på ert rymdskepp?
Nej. De skulle aldrig överleva flygresan.
Kan ni lägga tillbaka dem i havet?
Två är borta nu.
Två av mina vänner är döda.
Vi har inte tid att lägga tillbaka alla i havet. Vi måste resa imorgon.
Om vi gör det inatt? Vi hjälper er.
- Ta hit den här. - Jag hjälper dig med den.
Där är många fler. Ta ut den här och kom tillbaka.
- Har du den? - Jag klarar det inte själv.
- Kan nån hjälpa mig? - Ställ ner den där.
- Okej? - Kom igen, då sticker vi. Ta tag i det.
Vår bas sjönk. Vi hade inte tid att förbereda en resa för alla.
De här 20 valde att stanna så att vi andra skulle kunna resa tryggt.
De överlevde här i havet i 10000 år. De kan överleva nu också.
- Okej? - Ja.
- Hur går det för er? - Okej.
- Är du okej? - Jag mår bra. Jag har dykt förr.
Verkligen?
Jag vill att ni noga överväger vad jag tänker föreslå.
Ni och era vänner verkar vilja ha det vi har.
Vi har plats för er.
Och vi har plats för 30 till av era vänner.
Ni blir förstås elever, men...
Ni kommer också att vara lärare.
De nya civilisationer som vi reser till
kommer att vara olikt allt ni känt till.
Men jag lovar er,
ni kommer att leva rika liv.
- I evighet? - Vi vet inte vad "evighet" betyder.
Det är ett par saker...
- Dåligt kast. ...jag behöver tala med dig om.
- Ja? - Ja.
Jag och din mormor ska resa iväg.
- Var då? - Det spelar ingen roll.
Vad som är viktigt är att...
när vi kommer dit...
kommer vi aldrig att bli sjuka, vi åldras inte och vi dör aldrig.
- Nu skojar du väl? - Nej.
Nej.
Kan jag komma och hälsa på er?
Nej.
Och vi kommer inte att kunna hälsa på dig heller och det plågar mig.
Får jag aldrig se er igen?
Nej.
När åker ni, om ni åker?
Snart, min pojke. Snart.
- Och vet du vart? - Vart?
Titta upp.
Yttre rymden, min grabb. Yttre rymden.
Vem tar med er till yttre rymden?
Det spelar ingen roll. Du tror mig inte om jag berättar.
Jag kan inte berätta för din mamma, för då vet hon att hennes gamla far har blivit tokig.
Jag undrar om de har metställen där?
Det finns saker som de inte har. Det kommer inte att finnas barnbarn, eller...
baseball, varm korv och sånt.
Jag kommer att sakna det.
Okej, kasta ut linan.
Jag önskar att vi fick napp.
Att jag fick fånga en sista stor fisk.
Du vet väl hur mycket vi älskar dig?
Klart att jag gör.
Du får inte glömma hur mycket vi bryr oss om er, oavsett vad vi gör eller säger.
Självklart.
- Hej då, morfar. - Hej då, lilla gubben.
Le.
Hej då, pappa. Hej då, mamma.
Titta in nästa vecka nån gång.
Var en snäll pojke. Lyd din mamma.
Börjar du ångra dig?
Ja.
- Tycker du att vi lurar naturen? - Ja.
Jag säger bara en sak.
Så som naturen behandlar oss, lurar jag den gärna.
- Vill ni avsluta kontot, Mr Selwyn? - Ja, det vill jag.
Allt i 100-dollarssedlar?
Var så god.
Den här är till dig.
Sir!
Här. Ha det så kul, mina vänner! Ha kul!
Här, dela på det, flickor!
Här har du!
Kapplöpning med månen! Njut av pengarna!
Seglar till midnattssolen...
Han kan komma in en stund.
Hej.
De säger att om vi följer med dem, kommer vi att leva i evighet.
Ja, det är ju bra. Det tar säkert en evighet innan du kan förlåta mig.
Förlåt mig, Alma.
Jag har varit dum. Jag är ledsen.
Jag älskar dig.
Du är hela mitt liv.
Jag vill åka.
Men om det är ett val mellan sex månader här med dig,
eller att leva i evighet själv, väljer jag sex månader här med dig.
Jag vill inte leva för evigt
om inte du är med mig.
- Så ni litar på dem? - Vi litar på dem.
Människor ska vara upptäcktsresande, oavsett ålder.
Jag vet inte vad ni andra vill men jag åker.
Varför inte? Vi följer med.
Är du nervös?
Jag? Nej.
Är du säker på att du vill?
När jag har fattat ett beslut, ångrar jag mig aldrig.
Det är ett stort beslut.
Jag vet.
I natt blir det 22 grader och klart. En fin natt att se den totala månförmörkelsen.
Kolla in den. Men inga dumheter, gott folk.
Då går vi.
Skynda dig. Hämta ett glas vatten.
Se upp.
- Gör inte så! - Vad ska det här betyda?
Ska du stanna uppe och se månförmörkelsen?
Du verkar inte speciellt entusiastisk.
Bråkade du och morfar idag?
Nej.
Vad sa han till dig?
Jag är orolig för mormor och morfar. Vad sa han till dig?
Jag får inte berätta.
De är mina föräldrar, David. Du måste berätta vad han sa till dig.
Jag lovade.
Mamma? Pappa?
Hej, Bernie! Kom här!
Du följer med oss, Bernie.
Nej. Jag kom för att ta farväl.
Jag ville bara säga att jag hoppas att ni hittar det ni söker.
Rose är borta, Bernie.
Varför stanna?
Det här är mitt hem.
Jag hör hemma här.
Kom igen, följ med oss.
Hej då, Bernie.
- Hej då, Bernie. - Hej då.
Vi kommer att sakna dig.
Kom igen, kom igen, kom igen. Starta.
Bara när den behövs?
Jösses...
- Jag vet att nåt har hänt. - De är nog bara ute och dansar.
De älskar att dansa.
Kan vi få tala med nån av deras vänner?
Vi går och träffar Pops. Blir du nöjd då?
Pops.
Vi ska leka 20 frågor med dig.
Pops!
Åh, helvete!
Hallå?
Jag vet inte vad som händer här.
- Bäst att vi tar en titt under däck. - Va?
- Bäst att vi kollar under däck. - Ja, ja.
Kolla att bensinslangen funkar, den måste... Har du den. Bra.
Injektorn. Ja, vi måste göra injektorn...
Har du den? Bra.
Knacka dörr. Kolla busstationer och flygplatser. Läget är allvarligt.
Ägaren av hemmet är på väg. Han är inte glad.
Kan ni börja med att leta igenom området?
- Okej, mina herrar? - Den här vägen.
Bäst att du informerar din chef.
Oroa dig inte. Vi ska hjälpa dig att hitta din pappa och mamma.
- Den är här borta. - Vi ligger risigt till, fattar du det?
David! David!
Tillbaka den här vägen!
Tillbaka.
Lfall ni undrar, leklera.
Lossa förtöjningarna.
Morfar! Vänta på mig!
Jag vill också åka!
- Morfar! - Vad gör du här? Är allt bra?
- Ja. - Du store tid.
- David! - En båt lämnade precis hamnen.
Gamla människor. Ett barn. En del i rullstolar.
- David! - Vi måste göra nåt nu. Det ser illa ut.
Du får inte åka.
Bara din mormor och jag från vår familj.
Intendenten, ir 21 här. Jag tror de befinner sig under mig.
- Ska jag gå ner, kom? - Uppfattat, ir 21. Du har tillstånd.
Detta är kustbevakningens helikopter. Dreja bi. Gör er klara för att bli bordade.
Manta III, gör er klara för att bli bordade av kustbevakningens båtar.
Manta III, det är inte en förfrågan, det är en order.
Ni äventyrar era passagerares liv. Stäng av motorerna.
Vi kommer upp för att borda ert fartyg.
Jack. Låt dem inte borda oss.
Ingen ska borda den här båten. Få bara hit dina vänner.
Motorena. Stäng av motorerna.
Kapten, detta är kommissarie Spark från St Petersburg-polisen.
Ni har äldre personer ombord, de är inte friska nog att befinna sig här ute.
Ni har en minderårig ombord utan tillstånd från hans mor.
Vi vill förhöra er. Var vänlig och stäng av motorerna nu.
Vi kommer upp för att borda ert fartyg. Gör er klara för att bli bordade.
Davids mamma vill att han kommer till henne på polisbåten.
David, kom här! Snälla! Mamma och pappa, vart ska ni?!
David! Kom tillbaka här!
- David! - Vänd båten!
Stäng av motorerna. Stäng av motorerna.
Man överbord. Man överbord.
- Klarar du dig? - Jag klarar mig.
Jag är inte rädd. Fortsätt.
Då åker vi.
Åh, David.
Upprätthåller sikten av Manta.
De här människorna är galna. Vi följer efter och genskjuter dem.
Vi gick precis in i dimman. Den tätnar.
Kolla hastighetsreglagen, full fart fram. Hjulen upp.
- Var fan kom den från? - Jag vet inte.
Jag ser inte ett skit.
Har aldrig sett den tätna så fort.
Herregud.
- Vi ser inget på radarn, kom. - 1-4-X-3, uppfattat. Ingen sikt.
- Vi kommer att köra in i varandra. Fortsätt. - Uppfattat. Stoppa motorerna, kom.
Det bör vara mer än kostnaderna för båten.
- Jag... - Tack för att du varit en sån utmärkt guide.
- Och en god vän. - Kör till.
Kör försiktigt, Walter.
Vi ses, Walter.
Er lift har kommit, va?
Hör på, Kitty, nästa gång du är i stan, så kom och hälsa på mig?
Oroa dig inte, Jack. Du vet när jag är i närheten.
Du anar inte hur nära jag var att köpa en biljett.
- Bäst att du går. - Jag kommer att sakna dig. Verkligen.
"Må kraften vara med dig!"
Det finns inte ord att förklara
tragedin som tog dessa män och kvinnors liv
under vad som skulle ha varit ett vackert och fridfullt sista skede i deras liv.
Var inte rädda. Era kära befinner sig i trygghet.
De har gått vidare till en högre form av liv.
Inte liv som vi känner det, utan själens eviga liv.
Våra älskade är i goda händer, nu och i all evighet.
Låt oss nu be i tysthet.